TALLAHASSEE I FLORIDA 15. JANUAR 1978
- La meg spandere. Jeg betaler. - Takk.
Ja, takk skal du ha.
- Studerer dere på universitet? - Ja.
De fleste her inne gjør det. Du er litt utenfor den vanlige aldersgruppa.
- Nei, jeg er ikke student. - Du sier ikke det?
Jeg gikk på University of Washington på slutten av 1960-tallet.
- Washington? Hva gjør du her? - Reiser.
- Er dere med i en studentforening? - Ja.
- Hvilken da? - Hvorfor vil du vite det?
- Jeg snakker bare. - Vi er i Chi Omega.
Fint.
- Du, vi skulle akkurat til å gå hjem. - Skal vi det?
Hyggelig å treffe deg.
- Dere kan vel bli litt? Jeg spanderer. - Nei, men takk igjen.
Margaret?
Lisa?
GREEN RIVER I STATEN WASHINGTON 1982
- Så, hva har vi? - Kvinne, omkring 16 eller 17.
Herregud.
Taumerker rundt halsen.
Ingen skader etter forsvar.
Kanskje hun ble overrasket. Kanskje gjerningsmannen kom bakfra.
Hun har ligget i vannet en stund.
- Hei. - Hei, kjære.
- Slitsom dag? - Det kan du si. Er Deb hjemme?
Ja, hun er oppe. Si til henne at maten er klar om en halvtime.
Ja?
- Hei, pappa. - Hei. Hvordan var det på skolen i dag?
Som vanlig. Myndighetspropaganda som hovedrett, nedlatenhet som tilbehør.
- Du sier ikke det til lærerne, hva? - Nei.
- Jeg adlyder som en snill pike. - Takk.
- Går det bra med deg, pappa? - Ja, det går bra.
- Det er middag om en halvtime. - Fint, takk.
Godt. Vann?
Har du brukt ferdigblanding igjen? Det er veldig godt.
- Ikke vær frekk. - Er det bedre enn den andre jeg lager?
Så, hva har skjedd i dag?
Vel, du har vel en morsom historie om fru Appelby?
Jeg tror at hun har stjålet babyen til naboen. Jeg hørte gråt fra huset hennes.
Kanskje det var barnebarnet hennes.
- Hallo? - Beklager, men du må høre dette.
- Hva er det? - Vi har funnet tre til. Lik.
I Green River.
Taumerkene på nakken indikerer angrep bakfra. Alle ofrene har like egenskaper.
Taumerker, ingen forsvarsskader på hender og armer.
Alle hadde nettopp hatt sex.
Begge kvinnene var prostituerte, og ble sist sett på horestrøket.
Det ser ut som vi har med en seriemorder å gjøre.
De er ikke tilfeldig valgt. Fire av ofrene hadde samme yrke, prostitusjon.
- Kvinnene ble med frivillig - Han kan være stamkunde.
Med tanke på mangelen på forsvars- skader, og at de akkurat hadde sex, -
- så kan kvinnene ha blitt drept etter samleie eller under samleie.
Tydelige tegn på seksuell motivasjon.
Pressen har ringt. Dette er store nyheter. Vil du ta pressekonferansen?
Greit.
- Har dere overvåkning på horestrøket? - Nei, ikke akkurat nå.
Hvor mange politifolk etterforsker saken?
Jeg kan ikke avsløre antallet ennå. Vi kommer tilbake til spørsmålet.
- Hvor mye vil det koste skattebetalerne? - Jeg kan ikke svare på det. Neste.
Er det sant at politiet ikke tar det alvorlig fordi det gjelder prostituerte?
- Nei, det er ikke sant. Noen andre? - Har dere noen mistenkte?
Nei, nei, nei.
Er vi ferdige?
Takk for at dere kom.
Ja?
- Etterforsker Richards? - Ja.
Jeg er Bob Keller, jeg er atferdsetterforsker ved FBI.
Så, hva fører deg til Green River?
Jeg så pressekonferansen, og tenkte at jeg kan hjelpe dere.
Med media-ferdighetene mine?
- Vet du hva atferdsforskere på FBI gjør? - Jeg er rimelig kjent med det.
- Kall meg David. - Ok, David.
Vi utvikler program-
- innen adferdsevitenskap og sosiale studier for FBI og politiet.
Hvis dere ikke tar morderen raskt, så blir det er ikke lettere å håndtere pressen.
Jeg har satt sammen en spesialgruppe-
- ledet av meg og etterforsker Tom Johnson.
Vi har fastslått at alle ofrene beveget seg i et område kjent for prostitusjon.
Morderen besøkte sannsynligvis området jevnlig, -
-så vi overvåker det og elven.
Det kan bli lettere å se morderens vaner hvis vi lager en gjerningsmann-profil.
Jeg kan hjelpe dere med det.
Greit.
Har du hatt erfaring med en seriemorder, bortsett fra å lese sakspapirene?
Ja. I 1974 var jeg fersk etterforsker i King County.
To jenter forsvant ved Lake Sammamish.
Flere ble satt til å hjelpe Issaquah- politiet. Vi var en spesialgruppe.
Vi identifiserte Ted Bundy som hovedmistenkt for mordene.
- Sto du ansikt til ansikt med ham? - Jeg foretok et av de første avhørene.
- Hvordan var han? - På overflaten veltalende. Alltid høflig.
Han minnet om en politiker.
En god fremtoning, og kunne danse rundt de vanskelige spørsmålene.
Styrte samtalen dit han ønsket.
- Men du så gjennom det? - Jeg innså at jeg hadde en nese for det.
Jeg visste så snart han satte seg i avhørsrommet-
- at han hadde på seg en maske av mental friskhet.
- Jeg så sannheten bak øynene hans. - Han sitter på dødscelle nå?
Ja. Jeg har avhørt ham flere ganger siden han ble dømt.
Det er mord han aldri har tilstått og lik som aldri har blitt funnet.
Han gir oss bare informasjon hvis han får noe ut av det, -
-som å slippe henrettelse.
Ironisk nok er en mann som drepte så mange andre selv redd for døden.
Hva tenker du om dette, Bob? Kan du hjelpe oss med en gjerningsmann-profil?
Det tror jeg.
Første avgjørelse er selvsagt-
- at mordene sannsynligvis er begått av en person.
Samme tilnærming til mordene.
Kropper i grupper betyr ofte at en person er ansvarlig.
Han kjenner Green River og området rundt den. Det antyder en lokal person.
Han vokste opp i et hjem med krangler og han ble mishandlet.
Muligens også religiøs og puritansk moral som ble utøvet av foreldrene.
Han er sannsynligvis mellom 25 og 35 år gammel.
Siden alle ofrene var prostituerte-
- kan vi anta at han besøkte horer for sex som ikke alltid har ført til drap.
Han har sannsynligvis et selvhat som en følge av dette, -
- og som kan føre til at han hater kvinner.
Mordere som kveler, føler ofte et nært forhold til offeret når de dør.
Det høres sykt ut for oss, men han kan føle seg mest levende når han dreper.
Derfor vil han slå til igjen.
Han sliter med en vanskelig barndom, dårlige forhold og et ubetydelig liv.
Kicket han får av å drepe kommer han til å jage så snart han får sjansen.
- Kvelning, akkurat som de andre. - Hvor gammel er hun?
- Mellom 30 og 40. - Alle har ulike aldre.
Det er ikke et utvalgskriterie.
Hun er nok også prostituert.
Hun er fremstilt med hensikt. En fisk og en vinflaske omslynger kroppen.
- Det er ingen tilfeldighet. - Det gjorde han ikke med de andre.
- Kan motivet være religiøst? - Det stemmer med religiøse foreldre.
Kanskje, eller så er det en lek.
Han ser på nyhetene.
Kanskje han sender oss en beskjed eller tuller med oss.
Hun har blitt avkledd som de andre, men de fant en kjole lenger ned i elva.
Vi har sikret bevisene. Ingen andre gjenstander er funnet ennå.
- Har han blitt slurvete? - Kanskje, eller så leker han med oss.
"Ta meg hvis dere kan."
- Har dere noen mistenkte? - Flytt dere, vær så snill.
- Hvordan mange fler må dø? - Flytt dere, vær så snill.
I Seattle ble det oppdaget noe i dag, -
- som kan være knyttet til mordene ved Green River, som har rystet byen.
Søket har ført til et fjerde skjelett i et skogsområde utenfor byen, -
- hvor tre andre ble funnet i helgen. De fleste ofrene var unge prostituerte.
Sandra, hvordan møttes du og Dave?
Vi gikk på samme high school, men vi møttes ikke der.
Jeg så henne på tribunen under kampene. Det var distraherende.
- Hun fikk meg til å bomme på noen baller. - Liksom.
Jeg jobbet på biblioteket etter skolen. Mamma ordnet en jobb til meg der.
Det var rundt hjørnet fra huset mitt, så jeg dro dit hver dag etter skolen.
Så på bøker. Jeg fant mange unnskyldninger for å snakke med henne.
Etter to måneder hadde Dave mange bøker som skulle vært levert.
Jeg likte å snakke med ham, så jeg ville ikke minne ham på det.
Han kom på det selv, og hadde med en stor haug med bøker.
Jeg sa at jeg skulle slette avgiften hvis han spanderte middag. Det gjorde han.
- Og her er vi. - For en fin historie.
- Er du gift, Bob? - Jeg var det, med Kathleen.
- Hun døde for ett år siden. Kreft. - Herregud, jeg kondolerer.
Hei, Deb.
Hva var det?
Jeg vet ikke. Skal jeg snakke med henne?
Nei, jeg gjør det.
Beklager.
Hva?
- Går det bra? - Egentlig ikke.
Har jeg gjort noe galt?
Unnskyld. Det er bare...
Jeg var på en fest tidligere, og noen fyrer begynte å si ting.
- Om hva? - Deg.
Hva sa de?
De sa at alle i hele byen vet at du roter til saken.
Noen sa at foreldrene deres ser deg på nyhetene og kaller deg ting.
- Hvilke ting? - De sier at du ikke har baller.
Og at du er for svak til å fange morderen.
- Jeg beklager at du måtte hørte det. - Det er ikke din feil. Unnskyld.
Du har all rett til å bli irritert.
Det er jobben min. Du har ikke bedt om dette.
Men det er ikke bare jobben din, er det vel?
- Hva mener du? - Det er livet ditt.
- Du og moren din er livet mitt. - Vi må dele deg med alle kriminelle.
- De får mer tid enn vi gjør. - Jeg beklager, Deb.
Jeg skal prøve å få mer tid til oss.
- Ok. - Ok.
Han har blitt kalt Green River-morderen siden de fem første likene ble funnet.
Problemet med pressen forsvinner ikke.
Jeg hadde ikke ny informasjon, det var ingen grunn til å snakke med dem.
Vi fant noe nytt i dag, men ikke si noe til pressen ennå.
- Det kan endre håndteringen av media. - Poseringen med vinen og fisken?
Det gjorde han ikke med tidligere ofre.
Det var hans måte å snakke med oss på, eller deg mest av alt.
Han sier: "Dette er min fest, etterforsker."
- Sitter han hjemme og ser på nyheten? - Selvfølgelig.
Narsisisme er et symptom hos psykopater, de er todelt.
Delvis et skadet selvbilde, og delvis et stort ego.
I morderens hjerne kan drapsrekken være et stort spill.
Du er motstanderen hans.
Sun Tzu, den kinesiske generalen som skrev "Kunsten å krige", sa:
"Er du langt fra fienden din, så få ham til å tro at du er i nærheten."
Noe å tenke på.
Som dere vet, har vi funnet et lik til.
Jeg svarer ikke på spørsmål i dag, jeg vil bare si en ting.
Jeg vil snakke direkte med morderen.
Jeg vet at du er der ute, og at du ser på oss.
Jeg trenger ikke profilere eller psykiatere for å vite at du er syk.
Du er ikke engang en mann, du har nok ikke utstyret til det.
Du er en syk pervo-
- som ikke fortjener å puste den samme lufta som ofrene dine.
Du er feig og patetisk. Når du ikke har flaks lenger, og tro meg, den tar slutt, -
- så tar jeg deg. Hører du det, din drittsekk?
Det er mitt løfte til deg.
Takk.
Hei, kompis. Hvordan var det på skolen?
Han lagde denne til deg.
VERDENS BESTE PAPPA
Takk.
Som vanlig går våre styrker gjennom resten av området-
- hvor det er funnet menneskerester.
FBI videresendte dette.
- Har du blitt nedgradert til postmannen? - Hvis vi ikke tar ham snart, blir jeg det.
Herregud.
Kjære Bob, det har gått nesten to år siden vi skrev til hverandre.
Jeg må innrømme at jeg har savnet det.
Jeg har interessert fulgt saken med elvemannen.
Jeg har sett på nyhetene at du rådgir etterforskerne.
Jeg så pressekonferansen til etterforsker Richards.
Han er ikke en vanlig politimann? Det virker som han tar det personlig.
Som du vet, har jeg en viss erfaring innenfor elvemannens spesialområde.
Jeg kan hjelpe dere.
Hvis du har tid til å besøke meg sammen med Richards, så gjør det.
Tiden renner ut for meg, og jeg vil gjøre nytte av det jeg har igjen.
Vennlig hilsen, din gamle venn Theodore Bundy.
David, hva sier du?
Vel, spørsmålet er om han kan være nyttig i etterforskningen-
- eller om han hadde lekt med oss for sin egen glede.
- Han har en agenda, det har han alltid. - Hva er det her? Å kjøpe seg tid?
Ja, jeg tror det. Som han skrev, tiden hans begynner å renne ut.
Han gjør alt for å holde seg inne med myndighetene og unngå henrettelse.
Hvordan er det å stå ansikt til ansikt med en sånn?
Kanskje du bør finne det ut før du står overfor Green River-morderen.
Når du har møtt Ted Bundy er ikke ondskap et mysterie lenger.
- Hva? - To dager for å snakke med en gærning?
Har du ikke nok til å gjøre?
Det kan være bortkastet tid, eller hjelpe oss med etterforskningen, hvem vet?
Men vi har ingen mistenkte ennå, jeg må prøve alt jeg kan.
- Jeg er bare bekymret for deg. - Det kommer til å gå fint.
Kom her.
- Hvor skal du? - Jeg har noen ærender.
- Du vet at du skal passe Adam i kveld. - Hvorfor det?
Jeg skal på middag med Amy og jentene.
Hun har bursdag. Jeg sa det for flere uker siden.
Hva er det?
Jeg har noe viktig å gjøre.
Jeg har tenkt på det hele uka, jeg må ordne det i kveld.
Kom igjen, Gary. Jeg hadde planer først. Hvis du går ut kan du ta med deg Adam?
- Ja, jeg kan vel det. - Takk.
- Jeg er hjemme rundt elleve. - Ok.
Pappa, hvor skal vi?
Jeg må hente en venn og kjøre henne et sted.
FLORIDA DELSTATSFENGSEL
- Hei, Bob. - Ted.
Det var lenge siden.
Ja, det var en stund siden.
Dette må være den berømte etterforsker Richards.
- Som alltid spiller vi inn dette, Ted. - Selvfølgelig.
Det er 2. September, rundt 21.30 Florida delstatsfengsel.
Dette er et intervju med Bob Keller, Dave Richards og Ted Bundy.
Vel, Ted? Hvor vil du begynne?
Vi har bare en spontan dialog her.
Jeg tilnærmerer meg ikke dette på en organisert måte.
Jeg vet ikke om jeg kan være til nytte, dere er tross alt etterforskerne.
Vi setter pris på all innsikt du kan ha.
- Har dere med filene i saken? - Det ville nok ikke vært etisk...
Det er greit.
- Elvmannen liker enkelt bytte. - Offrene?
Prostituerte betyr lav risiko. Ikke mange savner dem.
Hva ville vært et bytte med høy risiko?
Folk med vanlige jobber, som har familier og et sosialt liv.
Folk man legger merke til.
Nå som det lages så mange slasher-filmer-
- bør dere overvåke parkeringsplassene på kinoene.
Der finner dere fremtidige seriemordere.
Folk ser på filmene for å fôre fantasiene sine.
Som barn hadde jeg bare detektivmagasinene.
Å overvåke flere tusen kinoer er upraktisk-
-idet antallet politimenn er begrenset.
Kanskje det, men dere kan overvåke der han dumpet dem.
- Der han etterlot likene, mener du? - Ja, han kommer tilbake dit.
Han går tilbake for å se på åstedet, og se tilstanden på liket etter en stund-
-for å få et eller annet ut av det.
Nekrofili?
Det han gjør er unormalt, så det følger ikke normale mønstre.
Han kjører kanskje forbi for å se om stedet er uberørt, om liket er funnet.
Hvis det ikke er det, så kanskje han vil ta inn alt igjen.
Ville han dratt til et sted vi har oppdaget?
Nei, det rører han ikke med en ildtang.
Hvorfor tror du at sånne som han dreper?
Det er et visst eierskapsbehov med en seriemorder.
Det er en måte å beskrive det på. En eierskapstrang-
- hvor liket kan være like viktig som det levende offeret, i noen henseender.
Et eierskapstrang, å eie, et eierskap.
Det er en del av syndromet.
Det er en grunn til at i noen tilfeller, men ikke alle, -
- vil han gå tilbake til åstedet. Ha samkvem med liket på en måte.
Ifølge dødstidspunket inntraff alle drapene på hverdager.
- Hva betyr det? - Han foretrekker å jakte på hverdager.
Kanskje han har andre ting å gjøre i helgene. Nære og kjære, kanskje.
- Tror du at han har en familie? - Mulig.
- Hva mener du med å jakte? - Det er det han gjør.
Han speider, venter og gjør sitt utvalg.
Han kjenner jaktmarkene sine.
Hei, Julie. Dette er sønnen min. Husker du at jeg viste et bilde av ham?
Ja.
Hva er greia? Vil du at ungen skal se på? Jeg liker det.
Nei. Jeg skulle ikke ta ham med, men moren hans måtte gå ut.
Vi kan dra til skogen, han venter i bilen. Jeg skal være rask.
- Ja, jeg husker det. - Hopp inn.
Han velger offeret sitt og planlegger det han skal gjøre, i hodet.
Ned til minste detalj. Når øyeblikket kommer, er det som det har skjedd alt.
Ok, nå har vi gått langt nok.
Har du pengene?
Så, hvordan vil du gjøre det?
Det treet der, len deg mot det.
Han utspiller det i hodet mange ganger.
Men når øyeblikket er riktig og han angriper sin utvalgte-
- er de som edderkoppen og flua. Fantasi blir endelig virkelighet.
Og fantasien er det normale.
Det som er normalt for edderkoppen føles som kaos for flua.
Kom hun seg hjem?
Ja.
Kan du komme deg dit?
- Hvor? - Inn i hjernen hans. Tenke som han.
- Jeg vet ikke om jeg klarer det. - Jo, det gjør du.
Vi har alle det kaldblodige dyreinstinktet i oss.
Om man vil vekke sin egen, det er noe annet.
- Hallo? - Det er Tom. Vi har funnet et lik til.
Faen. Hadde vi ikke noen som overvåket Green River?
Det ble ikke funnet der, men i skogen ved Long Avenue, men det er klart ham.
- Har du kontaktet pressen? - Nei, jeg sendte akkurat ut teknikerne.
Hent dem tilbake. Be teamet om å la åstedet være som det ble funnet.
Ikke si noe til pressen eller noen på avdelingen som ikke vet.
- La liket ligge der det ble funnet. - Hvorfor?
Ifølge Bundy kommer morderen tilbake til åstedet.
Lar dere liket ligge der, og han ikke ser noe på nyhetene, -
- tror han kanskje at det ikke er oppdaget og går tilbake.
Derfor skal vi overvåke skogen.
- Ok, jeg drar dit selv med Kavanaugh. - Jeg kommer. Jeg drar til flyplassen nå.
- Jeg er tilbake om noen timer. - Oppfattet.
- Kjører du solo i dag, Bob? - Etterforsker Richards måtte dra tilbake.
Har de funnet et lik til?
- Jeg håper at informasjonen min hjalp. - Det gjorde den.
Og siden du er i hjelpsomt humør, skal vi diskutere et annet emne.
- Hva da? - Vi har fem problematiske saker igjen.
Savnede jenter i Washington og Utah.
Ok. Kanskje vi kan snakke om det.
Det avhenger. Har du snakket med statsadvokaten?
Jeg snakket med ham i går kveld og sa at du hjalp oss med spørsmålene våre.
Men ærlig talt, -
- så vet han at det er mange familier som trenger en avslutning.
Før vi går inn på det, har statsadvokaten konkret diskutert-
- hva disse samtalene kan resultere i for meg?
Han sa at all informasjon du gir oss som gir familiene avslutning, -
- gis stor betydning når utførelsen av dødsdommen skal diskuteres.
Ok, så bra.
Som du sikkert vet, Bob, så begynte alt i delstaten Washington.
Det var der jeg bodde og vokste opp som ung mann.
Der de impulsene som førte til voldelig oppførsel ble født.
Ja.
Det er her det blir litt...
Vaktens nærvær gjør meg litt nervøs.
Noen ting kan jeg snakke om, fordi han ikke forstår et døyt.
Jeg kan skrive det ned eller hviske det til deg eller noe.
Ok.
Hører du dette?
Ja, jeg hører det.
Jeg skrev ned navnet Joanne Dawkins.
Så...
Hodet til Dawkins-jenta ble kuttet av.
Det ble fraktet omtrent 20-45 meter oppover veien.
Så ble det begravd et sted omtrent 9 meter vest for veien.
På en steinete åsside i Washington.
- Hørte du det? - Ja.
Gud vet hva skapningene der oppe har gjort med det. Dyrene, altså.
- Jeg kan tegne et kart dit hvis du vil. - Takk, det hadde vært nyttig.
Men først, hvordan møtte du henne?
Jeg gikk gjennom et smug med kofferten min, jeg brukte krykker.
En ung kvinne gikk nedover.
Jeg så at hun gikk inn fra nordsiden i kvartalet og inn i smuget.
Hun stoppet et øyeblikk, og fortsatte å gå mot meg.
Omtrent halvveis møtte jeg henne og spurte om hun kunne bære kofferten min.
Det gjorde hun, og vi gikk tilbake gjennom smuget.
På den andre siden av gata gikk vi til høyre.
På fortauet utenfor den gamle studentforeningen.
Vi snudde til venstre og gikk nordover på 47. gate.
Halvveis opp kvartalet var det-
- en parkeringsplass etter de utbrente husene.
- Hva skjedde da dere gikk rundt hjørnet? - Vi gikk inn på parkeringsplassen.
Da vi kom til bilen min, slo jeg henne bevisstløs med et brekkjern.
- Hvor hadde du det? - Gjemt bak bakhjulet på bilen.
Så hun det?
Nei. Det var håndjern sammen med jernet.
Jeg satt håndjern på henne, satt henne i passasjersetet og kjørte bort.
Dave. Der borte.
Vent.
Kom igjen.
Ikke rør deg, for helvete!
Slipp det jævla våpenet! Hendene på hodet!
Stopp!
Samfunnet vil tro at de kan identifisere onde eller skadelige individer.
Det går ikke, praktisk sett.
Sannheten er at de som hengir seg til slikt-
-ser ut som alle andre.
Underbevisstheten deres kan være en vilt inferno, men det merker man ikke.
De forsvinner så godt i mengden.
Slik er det, Bob, vi seriemordere-
- er sønnene deres, ektefellene deres. Vi er overalt.
Og flere av barna deres vil være døde i morgen.
Alle på denne jorden vet at det er en tid for å leve og en tid for å dø.
Likevel er døden alltid et sjokk for de etterlatte.
Herregud, pappa, du skremte meg. Jeg visste ikke at noen andre var våken.
- Unnskyld. Vanskelig for å sovne? - Ja.
Jeg har en stor prøve i morgen, -
- og uansett hvor mye jeg leser føler jeg meg ikke forberedt.
Du kommer til å gjøre det bra, det gjør du alltid.
Du, kom og sett deg. Se litt på TV.
Begravelsen er ferdig. De sørgende forlater graven.
Deb, du vet at jeg er glad i deg?
Ja, pappa. Jeg er glad i deg også.
- Jeg er stolt av deg, du vet det? - Har du whisky i koppen?
- Nei, det er bare te. - Hvorfor alle kjærlighetserklæringene?
Jeg vil bare at du skal vite hvor mye du betyr for meg.
Du er søt, pappa.
Jeg bør legge meg igjen og prøve å sove.
Ok, jenta mi. God natt.
Hvor var du 17. juni?
Jeg kjørte pickupen min til verkstedet.
- Pleier du å være på horestrøket? - Jeg er ikke kjent med det stedet.
Han heter Gary Ridgway.
Han ble arrestert da han prøve å kjøpe sex av en politikvinne i mai.
Tom lette i registeret.
Han ble tiltalt for å kvele en prostituert nær horestrøket i 1980.
Han hevdet at det var i selvforsvar, og at kvinnen bet ham. Han ble løslatt.
En politimann stoppet og avhørte Ridgway-
-da han satt i bilen med en prostituert.
Han ble også avhørt i forbindelse med kidnappingen av Marie Olsen.
Han ble avhørt, men bevisene holdt ikke til arrestasjon.
Har noen avhørt sexarbeiderne?
Flere prostituerte-
- har regelmessig sett en mann med hans utseende på horestrøket.
Han jobber på fabrikken i Bellevue, han lakkerer lastebiler.
Han kjører forbi horestrøket hver dag.
- Har du kjøpt sex av Sarah Edgar? - Jeg har aldri hørt om henne.
- Hva er neste trekk? - Vi bør ta en løgnedetektortest.
De er ikke 100% nøyaktige.
Jeg trenger mer enn indisier hvis jeg skal overbevise aktor om at det holder.
Tror du at han er en morder?
Magefølelsen min sier at han er det.
Gjør det du må gjøre.
- Heter du Gary Leon Ridgway? - Ja.
- Går du på horestrøket? - Nei.
- Har du noen gang leid prostituerte? - Nei.
- Kjente du Julie Kakova? - Nei.
- Drepte du henne? - Nei.
Han besto testen, for helvete.
- Ridgway? - Ja.
Vi har ingenting på ham. Vi ransaket huset hans, og fant ikke noe.
- Har teknikerne testet ham? - De tok alt. Spytt, piss, alt.
Det er ingenting som knytter ham til åstedet.
Vi må slippe ham.
SYV ÅR SENERE
46 lik siden 1982. Det har vært flere mistenkte, men bevisene holder ikke.
15 millioner i skattepenger har blitt brukt.
Green River-gruppen oppløses i dag.
Vi kan ikke bruke så mye penger, og binde opp så mange politibetjenter-
- i en etterforskning som gir så få resultater.
Jeg vet at du forventet det, og jeg håper at du godtar det. Det er over, Dave.
Med all respekt, sir...
Det er aldri over.
Et trist og stygt kapittel tar slutt i morgen tidlig-
- når seriemorderen Ted Bundy blir henrettet i den elektriske stol.
Offisielt blir Bundy henrettet for drapet på 12 år gamle Caroline Keach, -
- men han har også blitt dømt for ytterligere to mord i 1978,-
- og er mistenkt for 20 til 40 andre mord.
Minst 23 som han har tilstått for etterforskere de siste årene.
Når han står overfor henrettelsen etter ti år med appeller, -
- har Bundy villet bytte tilståelser mot tid for å gi dem detaljer om mordene.
Guvernøren i Florida nekter å gå med på et slikt bytte.
Bundy vil bli henrettet klokka 7.
- Bob. - Ted.
Jeg kan fortsatt gi informasjon. Jeg husker ting som kan hjelpe familiene.
Jeg vet at du håper på en telefon- samtale, men den kommer nok ikke.
Mange mener at rettferdighet skjer fyllest i morgen.
Hva med deg, Bob? Mener du at rettferdighet skjer fyllest?
- Jeg er ikke her for å dømme deg, Ted. - Hvorfor er du her, da?
- Jeg vil høre din mening om noe. - Hva da?
Hvorfor begynte du med dette?
- Alle spør om det. - Ja, men du svarer egentlig aldri.
Hva er poenget?
For å hjelpe folk å forstå, kanskje? Kanskje jeg også kan gi deg litt innsikt.
Sannheten kan være at jeg ikke har et svar på spørsmålet ditt.
Når jeg blir intervjuet, spør alltid folk om jeg føler skyld for det jeg har gjort.
Skyld? Det er en illusjon.
En sosial kontrollmekanisme.
Veldig usunn. Det gjør fryktelige ting med kroppen.
Da du var ung, hvilken følelsesmessig sinnstilstand hadde du da?
Forvirring.
Jeg forsto aldri hva som fikk folk til å være venner.
Eller hva som gjorde at folk ble tiltrukket av hverandre.
Hva lå bak sosiale samhandlinger.
Jeg studerte folk og så at de følte, men...
Jeg vet ikke. Jeg kunne ikke være som dem.
Kan du huske første gang du følte trangen?
Jeg fantaserte absolutt. Jeg var ung, rundt 12 eller 13.
Jeg hadde sett mykporno.
Utenfor hjemmet, i lokalbutikkene.
Unge gutter utforsker alle kriker og kroker i nabolaget sitt.
I nabolaget vårt kastet folk søpla. Noen ganger kom vi over-
-bøker med mer avslørende innhold.
Detektivmagasiner og så videre.
Jeg vil understreke at den mest skadelige formen for porno, -
-og da snakker jeg av egen erfaring, -
- er den typen som inneholder vold og seksuell vold.
Sammenslåingen av de to kreftene, som jeg kjenner for godt, -
- henter frem en oppførsel som er for fryktelig til å beskrive.
Når ble fantasien til virkelighet?
Som tenåring kjempet jeg mot sterke hemninger-
- mot voldelig og kriminell oppførsel som jeg hadde blitt matet med-
- av miljøet rundt meg, nabolaget, skolen og kirken.
Det er vanskelig å beskrive følelsen av å komme til et punkt-
- hvor jeg visste at jeg ikke kunne kontrollere det lenger.
De grensene som ble satt for meg som barn-
- holdt ikke til å stoppe meg fra å oppsøke og skade noen.
Hvordan føltes det første gang du begikk et mord?
Selv etter alle disse årene er det vanskelig å snakke om.
Å gjenoppleve det er mildt sagt vanskelig.
Men jeg vil at du skal forstå hva som skjedde.
Det var som å komme ut av en-
-forferdelig transe eller drøm.
Jeg kan bare sammenligne det med å være besatt-
-av noe fryktelig og fremmed.
Og så våkne opp neste morgen og huske hva som skjedde, og innse-
- at i lovens øyne, og spesielt Guds øyne, så er du ansvarlig.
"Besettelse" er et interessant ord.
Det jeg gjorde var som å besitte dem, fysisk.
Som man kan besitte en potteplante.
Eller et maleri. Eller en hest.
Og så eie den personen, så å si.
Og så ta eierskap i etterlatenhetene.
Men da jeg våknet opp morgenen etter, skjønte jeg hva jeg hadde gjort, -
- med mine etiske og moralske følelser intakt...
Det gjorde meg forferdet.
Nytelsen du følte fra hva du gjorde veide selvfølgelig opp for forferdelsen.
- Du gjentok det så mange ganger. - Kanskje det.
Og når du sammenligner mennesker med eiendeler. Vel...
Jeg lurer på om du følte noe som helst. Du ser på mennesker som objekter.
Hva er poenget ditt?
Jeg har snakket mye med familien din. De var veldig oppriktige.
Jeg vet ikke om du vet, -
- men tanten din har et interessant minne fra da du var tre.
- Hva er det? - Hun tok en lur hos besteforeldrene dine.
Da hun våknet, var hun omgitt av kjøkkenkniver.
Du stod ved senga til din tante og smilte.
Jeg kan ikke si at jeg husker det, så jeg må stole på henne.
- Hvis det er sant, så sier det en del. - Hvordan da?
I jobben min blir jeg alltid spurt om seriemord kommer av arv eller miljø.
Episoden med tanten din indikerer arv. At du ble født med et mørke i deg.
Men saken er at mange er født med et mørke i seg.
Mange blir utsatt for vold eller opplever grusomheter som barn.
- Ikke alle blir seriemordere. - Vil du frem til noe, Bob?
- Det er som lignelsen om de to ulvene. - Og hva er det?
En far sier til sønnen sin-
-at to ulver kjemper stadig inni oss.
Den gode ulven representerer vennlighet, mot og kjærlighet.
Den onde ulven representerer grådighet, hat og frykt.
Sønnen tenker på det en stund, ser på faren sin og sier:
"Hvem av dem vinner?"
Faren svarer stille, "Den vi mater."
- Du mener at jeg matet den onde ulven? - Ja.
Arv eller miljø? Litt av begge, men hovedsaken er-
-at vi alle kan velge hvem vi blir.
Vi skaper vår egen virkelighet.
Ted Bundy, den beryktede seriemorderen-
- døde i dag i den elektriske stolen etter en natt med gråt og bønn.
2001
La meg gjøre det.
Så, din første pressekonferanse som den nye politisjefen.
- Er du nervøs? - Etter 20 år blir man vant til pressen.
Jeg er stolt av deg. Du fortjener dette.
Jeg hadde ikke klart det uten deg.
Bak enhver stor mann står en stor kvinne.
Jeg vet at det er en klisje, men det er sant.
Vi er et lag. Det er det ikke bare min prestasjon, det er vår.
- Kan jeg tilstå noe? - Ja.
Jeg er lettet. En kontorjobb holder deg unna gata.
Jeg sover bedre om natta hvis du er trygg.
- Hva er det? - Ingenting.
- Sånn, ja. - Takk, kjære.
Du har fått mye kritikk gjennom årene-
- fordi du ikke klarte å ta Green River-morderen.
Hvordan tror du det føles for familiene til ofrene-
-å se din karriere gå oppover, -
- mens den som drepte døtrene deres fortsatt går fri?
Ja. Jeg har tilbrakt nesten to tiår hjemsøkt av det.
Min karriere har gått videre, men det har ikke stoppet marerittene.
Min arrestasjon-og domfellelsestatistikk er høyest i hele styrken, -
- men det går ikke en dag uten at jeg tenker på den som slapp unna.
Og all smerten han forårsaket.
Derfor kunngjør jeg i dag-
- at jeg gjenoppretter Green River-gruppen.
Vesentlige ressurser blir tildelt-
- for å gjenoppta etterforskningen, og jeg skal personlig lede den.
Jeg vil at familiene til ofrene skal vite en ting.
Jeg hviler ikke før morderen sitter bak lås og slå.
Så du pressekonferansen?
Jeg vet at du ville at jeg skulle sitt trygt bak et skrivebord.
Jeg kan bare ikke slippe dette.
Du ofret flere år på dette. Jeg så hva det gjorde med deg. Jeg er bekymret.
Jeg må bare ta den jævelen.
Og hvis du tar ham, så plager det deg ikke lenger?
Jeg vet ikke, men det handler ikke om meg!
Du har ofret livet ditt for samfunnet. Du skylder ikke noe til noen.
Hvis vi hadde mistet Deb, så ville du ha ønsket rettferdighet?
Ja, selvfølgelig. Men at du blir en martyr gjør ikke noen noe godt.
Da saken var aktiv var du her fysisk, men tankene dine var langt borte.
Er det bra at du kjemper for andres familier når din egen lider av det?
Jeg elsker deg, men jeg er lagd slik. Det er den du giftet deg med.
Ja, du har bestemt deg, så da er det ikke noe jeg kan si.
Støtter du meg?
Jeg kan ikke gjøre det uten deg.
Jeg står alltid ved din side, det vet du.
Jeg håper at når du finner ham så får du den indre freden du leter etter.
Et av ofrene, Marsha Intola, hun som ble fremstilt sammen med fisken og vinen.
Hun var avkledd som de andre, men det ble funnet en kjole som tilhørte henne.
- En sædprøve ble funnet på den. - Vi tok også sædprøver fra andre ofre.
Jeg vet at vi slo fast for mange år siden at prøvene kom fra samme mann.
Vi hadde ikke teknologien for en mer detaljert DNA-profil.
Hva kan vi gjøre nå?
Fremskrittene gjør at prøvene fra kjolen er sterke bevis mot våre mistenkte.
Vi bør også få DNA-treff fra sædprøver på de andre ofrene.
Ok, da gjør vi det.
- Er det resultatene? - Samme fyr matcher alle DNA-prøvene.
Jeg trenger ikke engang å åpne den.
Det er Gary Ridgway, ikke sant?
Da tar vi ham.
Hendene i været. Ett feilsteg, så får du to kuler i bakhodet.
Hendene bak ryggen, sakte.
Nå har jeg deg, din drittsekk.
Tidlig på 1980-tallet, i området rundt Green River i Seattle, -
- ble en av de verste seriemordene i landets historie begått.
Minst 49 kvinner, for det meste prostituerte og rømlinger, forsvant-
-og ble funnet drept ved vassdraget.
Gary Leon Ridgway var mistenkt den gang, men bevisene holdt ikke til tiltale.
Ny teknologi knytter Ridgways DNA til DNA funnet på tre av ofrene.
Andre bevis knytter ham til et fjerde. Teknikerne har lagt 800 timer i saken.
- De har lenket deg ganske godt, hva? - Ja.
De er nok bekymret for at du skal rømme.
- Jeg antar det. - Men du gjør vel ikke det?
Ikke denne gangen.
La oss være litt alene, Tom.
- Jeg er sjefsetterforsker i denne saken. - Jeg vet.
Det betyr at du og jeg har vært på de samme stedene.
- Vi har nok vært på alle stedene. - Hva synes du om det?
Du var på den ene siden, jeg var på den andre.
Da jeg drepte dem var det du som fant dem.
- Nå møtes vi endelig. - Ja.
Jeg har jobbet lenge med denne saken.
Jeg har vel gitt deg noen grå hår.
Så, Gary. Du har vært imøtekommende så langt.
- Men vet jeg alt jeg trenger å vite? - Ja, jeg holder ikke tilbake noe.
Kan du virkelig se meg i øynene og si at du ikke holder tilbake noe?
Jeg har ikke vært... Du vet...
Vent litt, øynene dine flakker frem og tilbake.
- Jeg lyver ikke for deg. - Jo, det gjør du.
Saken er den, Gary, vi kan være fiender-
-eller kompiser. Det er ditt valg.
Fortsetter du å lyve, så blir vi fiender.
Så, hva skal du gjøre?
- Jeg vet ikke hva du vil. - Likene.
Det er fler, er det ikke?
Ja.
Så... hvordan skal vi jobbe sammen?
- Vil du at jeg forteller meg hvor de er? - Ja.
Vi skal finne hver eneste av dem.
Ok.
- Minnet er tåkete, men jeg skal prøve. - Ja, det skal du.
Gary Ridgway ble funnet skyldig i 49 mord, -
-men hevdet at han drepte 71 kvinner.
Han avtjener flere livstidsdommer.
Han har vært på flere utflukter for å vise politiet flere lik som ikke er funnet.
Vi burde ha hatt champagne for å feire.
Jeg er bare glad for å sitte her med dere to.
- Hvordan føler du deg, pappa? - Lettet.
Det vanskeligste med alt er minnene.
Du får en avslutning, nå som han er tatt.
Ja, pappa. Det er endelig over.
Bob, hva gjør du her?
Jeg ville hilse på, med tanke på overskriftene. Sandra sa at du var her.
- Godt å se deg. Det var en stund siden. - Ja, det var det.
- Gratulasjoner er på sin plass? - Det var et samarbeid. Du var med.
- Du bør gratulere deg selv. - Vi må takke fremskrittet i DNA-teknologi.
- Det er sant. Hva gjør vi nå? - Vi går videre.
Ridgway sitter bak lås og slå. Helingsprosessen kan begynne.
Vet du, det er et spørsmål jeg stadig spør meg selv.
- Hvordan forhindrer vi at det skjer igjen? - Det er mye vi kan gjøre.
Bedre psykologiutdannelse, så vi kan kjenne igjen psykopater i tidlig alder.
Rettshåndheverne har bedre DNA- teknologi-
- og bedre samarbeid mellom myndigheter.
Men jeg begynner kanskje å bli myk på gamle dager.
Jeg kan ikke la være å se filosofisk på det.
Jeg blir nysgjerrig.
Hvis de av oss som har positive hensikter sprer nok kjærlighet og lys-
- så kanskje ikke ondskapen kan leve i mørket.
- Jeg har aldri sett på deg som idealist. - Jeg var aldri det heller.
- Men tidene endrer seg. - Vet du hva?
Jeg tror at du har rett.
Norske tekster: Anders Svendsen